www.HoundDawgs.org
Vuonna 1996 Venäjän armeija vetäytyi Tšetšeniasta
Rauha kesti vain kolme vuotta.
9. elokuuta 1999 presidentti Jeltsin nimittää -
pääministeriksi tuntemattoman Vladimir Putinin.
Kolme viikkoa myöhemmin Moskovaa ravistelee terrori-isku.
Hallitus syyttää tšetšeeniseparatisteja.
Venäjän armeija alkaa toimia.
Toinen Tšetšenian sota alkaa virallisesti terrorisminkitkemisenä.
Paska... Mikä tällä paskalla oikein on?
Mitä helvettiä? Mikä tällä on? Tämä ei toimi.
Mikä persläpi... Jumalauta.
Kas näin. Tervetuloa.
Tervetuloa tähän upeaan paskaläjään nimeltä Tšetšenia.
Täällä ei tapahdu paljon nyt. Myöhästyimme taisteluista.
Yritän etsiä ihmisiä.
Mutta tämä kertoo jotain siitä, millaista täällä nyt on.
Hei, jätkät!
Tuolla tapahtuu jotain. Tutkitaan.
Kuten sanottu, tervetuloa maailman pahimpaan paskaläjään.
Paikkaan, jossa ei kiinnosta käydä. Terve, jätkät.
Ette ikinä saa nähdä, mitä täällä oikeasti tapahtuu, -
koska rakas presidenttimme tekee kaikkensa, -
aivan kaikkensa, varmistaakseen, että meidät jätetään rauhaan.
Meidät jätetään rauhaan, jotta voimme käydä tätä sotaa.
Eläköön Venäjän urhea armeija! Hurraa, helvetin hurraa!
Nyt saatte nähdä kuulustelun. Ihan niin kuin olisitte täällä itse.
Toverini nappasivat mustia sikoja. Ilmiselviä terroristeja.
Hei, jätkät! - Terve! Mitä haluat?
Mitäkö haluan? Mennä kotiin. Elää, naida ja juoda kännit.
Mitä sinä kuvaat? - En mitään. Sotaa.
Sotaa? No tule tänne. Tämä on aitoa tavaraa.
Näytämme hänelle oikeaa sotaa. Katsokaa. -Selvä.
Saimme kiinni terroristeja.
Tšetšeenikapinallisten eliittijoukkoja. - Melkoista.
Älkää koskeko!
Pelkurit. Huudatte naisille. - Pelkurit?
Tuo sattuu. Olisit iskenyt palleihin.
Myöntäkää, että olette tarkka-ampujia. - Älä koske!
Minä rukoilen. Eikö sinulla ole perhettä?
Katso, tuo paskiainen rukoilee.
Vittuiletko sinä minulle?
Onko hän hullu?
Mitä sinä teet? - Hän rukoilee.
Mitä sinä teet? Rukoiletko sinä?
Rukoiletko paskaa jumalaasi? - Tee se.
Rukoile minua, kusipää. Turpa kiinni.
Sanoin turpa kiinni!
Lopeta! Yksi! Kaksi!
Murhaajat!
- Turpa kiinni!
Äiti!
Pääsitte juuri todistamaan -
onnistunutta terrorisminvastaista operaatiota.
Nyt seuraa helppo osuus. Tytön kuulustelu. Katsokaa häntä.
E! Minä rukoilen teitä!
Menkää katsomaan.
Ei, antakaa hänen olla! Minä rukoilen!
Turpa kiinni. - Selvä, se siitä.
Murhaajat!
Menkää katsomaan!
Ei!
Antakaa hänen olla! Minä rukoilen teitä!
Tyhjä. Täällä ei ole ketään.
Tšetšeenisanonta kuuluu:
"Jos karhu syö pentunsa, se kastaa sen mutaan ennen tappamista."
Niin he tekivät.
He sanoivat, että olemme vakoojia ja terroristeja.
He ottivat kaiken omaisuutemme. Paperimme, rahamme, kultakorumme.
He käskivät meidän seurata.
Tiesimme, että olimme mennyttä.
Noura meni heidän luoksensa rukoillen.
"Mitä te pojat teette?"
"Eikö teillä ole äitejä? Mitä te haluatte?"
"Tätä me haluamme", yksi huusi.
Ja sitten he alkoivat ampua.
Näin Larissan pään räjähtävän.
Sitten tunsin, miten minuun osui ja menetin tajuntani.
Kun heräsin, jalkoihini sattui valtavasti.
Haistoin savun ja bensiinin.
Olimme palavien patjojen alla.
Raahauduin alas kellariin.
Siellä asuvat venäläisnaiset ottivat minut luokseen.
He huolehtivat minusta ja pelastivat henkeni.
Jotkut jäivät kotikortteleihimme. En tiedä, mitä heille tapahtui.
Mutta pelkään pahinta, koska SOBR, venäläinen yksikkö, -
joka hallitsee alutta 54. koulun ympärillä...
He ovat niitä... He ovat niitä, jotka tappoivat meidät.
Nouran. Larissan. Minut.
NAZRAN, INGUŠIAN TASAVALTA 35 KM TŠETŠENIAN RAJALTA
Terve.
Carole, äitisi soitti neljästi. Lupasin, että soitat.
Kyllä, minä tässä. Onko kaikki hyvin?
Kyllä, kuulin siitä, mutta olin asioilla aamulla.
Käy hyvin. Ei hätää.
Ei, unohdin soittaa hänelle vain. Minulla on kiireitä.
Tiedän hyvin, mutta uusivuosi ei ole kovin tärkeä.
Selvä, lopetan nyt ja soitan hänelle.
Pusi pusi.
Mitä sanoit?
Että jos hän haluaa olla minun kanssani...
PERM, VENÄJÄ 2300 KM TŠETŠENIAN RAJALLA
...hänen piti suudella ystäväänsä.
Rock'n'roll!
Mitä hän sanoi? - Ei mitään.
Sanoitko oikeasti niin? - En tietenkään, kusipää.
Olet täysi mulkku.
Haluan colan. Otatko sinä? - En, kiitos.
Pidä. Käyn nopeasti. - Selvä.
Hei. Saisinko colan?
Päivää. Saammeko nähdä paperisi? - Hetki vain.
No?
Onko tämä sinun? - Ei ole.
Älä valehtele. - Kunniasanalla.
Kädet ylös.
Tyhjennä taskusi.
Toinenkin.
Eikö tämäkään ole sinun? - Tämä on.
Asia selvä. Lähdet meidän mukaamme.
Mitä suklaaseen tulee...
Gvozdiov, Nicolaï!
Tiedätkö, minkä riskin otat? - En.
Minkä ikäinen olet? - 19.
Olet vähän liian nuori vankilaan.
Onko sinulla mitään armeijaa vastaan? - Ei.
Odota käytävällä, niin katson, mitä voin tehdä.
Kiitos.
Hadji!
Vakha!
Hadji!
Allah on suuri ja kaikkivoipa.
Anna isälle ja äidille armoa. Anna heille paikka Taivaassa.
Antakaa veljieni olla elossa. Anna voimaa löytää heidät.
Hei, poika! Minne olet menossa?
Mikä nimesi on? Mistä kylästä olet kotoisin?
Missä vanhempasi ovat? - Joko riitti?
Kysymykset riittävät. Ota poika, niin mennään.
Tule nyt. Tule.
Tule.
Mikä nimesi on?
Muistatko, mitä sinulle tapahtui?
Ymmärrätkö, mitä sanon? Veikö kissa kielesi?
Älä vaivaudu, hän ei ymmärrä.
Poikaparka. Vanhemmat ovat varmaan kuolleet.
Hän ei ikinä selviä sellaisesta.
Antakaa pojan olla. Raukkaparka.
Aja!
Voimmeko jäädä tänne? Perheelläni ei ole paikkaa, mihin mennä.
Ei, meillä on täyttä. Kaupungin ulkopuolella on uusi leiri.
Missä? Emme nähneet sitä tieltä. - Älä huoli, me neuvomme kyllä.
Miksi jotkut jäävät? - Täällä on täyttä.
Otamme vastaan vain sairaita ja lapsia ilman vanhempia.
Poika ei ole minun. Löysimme hänet tieltä.
Hän on yksin. Ottakaa hänet. - Oletko sinä yksin?
Hän ei puhu. - Vanhempasi?
Isä ja äiti. Missä he ovat? - Sanoinhan, että hän ei puhu.
Selvä. Tule minun mukaani.
Yhteisöt huolehtivat lapsista. Täällä on klaanijärjestelmä.
Ihmiset ovat solidaarisia. Lapset jäävät harvoin yksin.
Mutta mitä tahansa voi tapahtua. Monet lapset eksyvät.
Koskaan ei tiedä, miksi lapsi selviää.
Ehkä hän on fiksumpi, neuvokkaampi tai vain onnekas.
Mutta mieti, millaisia ajatuksia me heille annamme.
Luommeko me tulevia sotureita? - En tiedä.
Yritän kertoa elämästä muualla, mutta olen huolissani.
Tšetšeenit eivät voi luovuttaa. Tätä on jatkunut vuosisatoja.
Jos kansainvälinen yhteisö ei auta, en näe, miten tilanne voisi selvitä.
Olen samaa mieltä.
Mitä EU: n pitäisi tehdä ensimmäiseksi?
Kaikki on kiireellistä. Kansa tarvitsee kaikkea.
Ihmisten olisi tärkeä tietää, että maailma ei ole unohtanut heitä.
Totta kai. Kiitos.
Kiitos. Minkä EU: n elimen leivissä olet?
Ihmisoikeuskomitean. - Sepä hienoa.
Kiitos paljon. - Näkemiin.
Oletko yksin?
Tiedätkö, missä vanhempasi ovat?
Missä äitisi ja isäsi ovat?
Ovatko he täällä? Vai muualla?
Ei se mitään, kulta. Ei sinun tarvitse sanoa mitään.
Olet varmaankin oikeassa.
Onko tämä sinun paitasi?
Se näyttää liian pieneltä. Onko se veljesi vai siskosi?
Missä veljesi on? Tiedätkö, missä hän on?
Ei se mitään. Vie hänet toiseen huoneeseen.
Mitä sinä teet? Kuka olet?
Mitä sinä teet? Anna leipä.
Anna tänne se. Idiootti.
Ääliö.
MOZDOK, POHJOIS-OSSETIA 33 KM TŠETŠENIAN RAJALTA
Kivat pöksyt. - Mikä naurattaa? Turpa kiinni!
Mistä olette kotoisin? - Novosibirskistä. Entä sinä?
Jekaterinburgista.
Permistä. - Etkö voinut välttää tätä?
Missä olimmekaan?
Mistä me puhuimme?
Ei helvetti.
Mitä te kusipäät teette? - Minä... me...
Turpa kiinni! Tuonne!
Liikettä!
Maistuuko?
Tässä. Voimme jakaa. Tämä on sinun.
Ei hätää, minä en pure. Missä vanhempasi ovat? Oletko yksin?
Ota se vain.
Haluatko loput? Saat sen.
Voit ottaa sen. Ostan uuden.
Laitan sen tähän. Sopiiko? Tee niin kuin haluat.
Haluatko tulla mukaan?
Tule.
Etsitään sinulle asuinpaikka, jos sopii.
Tule autoon.
Minä olen Carole. Mikä sinun nimesi on?
Minä olen Carole ja sinä olet...
Sano nyt. Muuten päätän, että olet Jean-François.
Se ei varmaan olisi kiva, vai mitä? Ei takuulla olisi.
Antaa olla.
Miksi olet allapäin? Olet vieraani, et vankini.
Katso. Voit mennä, jos haluat. Ovi on auki.
Lukittu. Auki.
Tee niin kuin haluat. Voit mennä, jos haluat.
Mene vain.
Hyvä. Tästä tulee varmaan hauskaa.
Vauhtia! Liikettä!
Antakaa palaa, homppelit!
Sinä, läski! Ja sinä, tulkaa mukaani!
Tämä kusipää ampui itsensä.
Laittakaa muiden luo ja kirjoittakaa, että hän kuoli taistelussa.
Mitä tapahtui? - En välitä paskaakaan.
Mutta hän ei kuollut taistelussa.
Älä soita suutasi minulle. Tee niin kuin käsketään.
Ja vauhdilla. - Kyllä.
Vauhtia! Nopeampaa!
Paarit pöydälle. Laittakaa hänet ruumissäkkiin ja riisukaa hänet.
Sitten laatikkoon. Se on prosessimme.
Olkaa niin kuin hän olisi tullut tovereidensa kanssa.
Täytätte lomakkeen. Samanlaisen kuin muille.
Kirjoitammeko "kuoli taistelussa"? - Kyllä.
Onko siinä ongelma? - Ei.
Oliko täällä ongelma? - Ei, herra eversti.
Ei siis ole ongelma, että hän kuoli taistelussa ja nyt hän on sankari?
Ei. - Hyvä, koska niin täällä toimitaan.
Me emme itse välitä. Se on vanhempia varten.
He eivät halua tietää, että poika ampui itsensä.
Se on tärkeää. Onko selvä? - Kyllä, herra eversti.
Oletko varma? - Olen.
Hyvä poika. No sitten sait itsellesi uuden tehtävän.
Sinun pitäisi lähteä, Raïssa. Emme voi jäädä tänne.
Näettehän, mitä tapahtuu.
Onko tyttö täällä? - On.
Raïssa. Assinovskajasta löytyi vauva. Se voi olla veljesi.
Valmistaudu. Muhammad vie sinut. - Suuret kiitokset.
Ilo olkoon kanssasi. - Hyvää matkaa.
Elä vapaana. Allah valaiskoon tiesi.
Pidätkö sinä musiikista?
Selvä.
Tule, niin mennään.
Pidät siitä. Saat kavereita. Se on helppoa sinun iässäsi.
Mennäänkö?
Tämä on ainoa vaihtoehto.
Mistä kylästä sinä olet? Oletko sinä tšetšeeni?
Mikä nimesi on?
Voi parkaa.
Etkö tiedä hänestä mitään? Et edes nimeä?
Te voisitte seurustella. Olisitte hyvä tiimi.
Hei! Tule takaisin! Mitä sinä teet?
Tule.
Vakha!
Kiitos.
Hän on ollut reipas poika. Kaikki on mennyt hyvin.
Muhammad kertoi, mitä tapahtui. Mitä aiot tehdä?
Et voi jäädä tänne. Sotilaat tulevat takaisin.
Minulla on toinenkin veli, joka pitää löytää.
Hänen nimensä on Hadji.
Adam!
Oletko nähnyt häntä? - En.
Hän on varmaan jonkun perheen mukana. Kaikki matkustavat.
Joku on varmaan ottanut hänet. - En oikein tiedä...
Kylä oli tyhjä. Ehkä hän on tien päällä.
En voi jättää sinua tänne pikkuisen kanssa.
Tule meidän mukaamme.
En voi lähteä. Entä, jos hän on täällä jossain?
Luoja yksin tietää, missä hän on.
Minkä ikäinen hän on? - Yhdeksän.
Kuule... Teet virheen.
Jos muutat mielesi, me lähdemme aamunkoitossa.
ÄITI
Ainakaan et joudu riitelemään perheesi kanssa.
Anteeksi. Se oli tyhmästi sanottu. Pyydän anteeksi.
Tästä ei tule kummoinen illallinen. Käyn ostoksilla huomenna. Käykö?
Hei, kusipää. Everstillä on sinulla asiaa.
Selvä. - Äkkiä!
Kuka sinä luulet olevasi? Kädet esiin! Mikä sinulla on?
Vain oikeat sotilaat laittavat kädet taskuihin, hinttari.
Sisään.
Kolia... Nicolaï Gvozdiov ilmoittautuu, herra eversti.
Kuulin, että haluat pois. Täytit anomuksen.
Onko sinulla ongelma? - Ei, herra eversti.
Teit valituksen siitä perslävestä, joka tappoi itsensä.
Miksi? Oliko hän ystäväsi? - Ei, herra eversti.
Olet siis idiootti.
Olemme armeijassa. Olemme yhtä perhettä.
Me autamme toisiamme! - Aivan. Ajattelin vain...
Haluat siis taisteluun? - En tiedä, herra eversti.
Jos haluat siirron, haluat taistella.
Kyllä haluan. - Kuka luulet olevasi?
Sankari? Sitäkö sinä olet? Luuletko, että meillä on helppoa?
Luuletko? Luuletko?
Oletko oikeutettu pyytämään jotain?
Onko sinulla oikeus siihen? Oletko presidentin ystävä?
En, minä vain... - Turpa kiinni!
Puhut liikaa nytkin! Pidä turpa kiinni, saatana!
Senkin kelvoton paska!
Ymmärrän. Lopettakaa!
Kelvoton paska! Nussi äitiäsi!
Lopettakaa!
Hinttari.
Paskoitko housuihisi, kusipää? Haiset paskalta.
Missä sankarimme on nyt? Missä?
Ymmärrän.
Haluat siis taistella? Häivy täältä, hinttari.
Mene imemään munaa.
Häivy!
Menikö hyvin? Jäätkö luoksemme vai et?
Mitä?
Me tiedämme, persläpi. Tiedämme, että olet vasikka.
Voi paska.
Huomenta. Oletko nähnyt yhdeksänvuotiasta poikaa?
Tässä on kuva hänestä.
Kiitos.
Missä he ovat? - Mene kellariin!
He ovat edenneet kylään asti! He tulevat molemmilta puolilta!
Tämä ei ole hyvä.
Toivottavasti he eivät riko ikkunoitani.
Ne ovat hankalat korvata. - Älä hätäile. Voit laittaa muovia.
Venäläiset eivät vieläkään osaa tähdätä.
Oletko varma, että se on suurin huolesi?
Mitä tapahtuu? - He tulevat. Nähdään torilla!
Lähdetään! Pakatkaa tärkeimmät! Levitä sanaa! Äkkiä!
Lähdetään. Ottakaa peitot. He ovat lähellä. Lähdemme pian.
Zukhra, tarvitsetko jotain? - Paperini.
Missä ne ovat? - Kaapissa oven luona.
Haen ne. Pitäkää kiirettä.
Mitä sinä teet? Äkkiä nyt. Mikä hätänä? Tule nyt.
Zukhra! Haen paperisi. Mene vain. Juoksen teidät kiinni.
Tuo kaikki. Kaikki paperini. - Äkkiä!
Onko kukaan nähnyt Rouslania? Missä hän on? Rouslan!
Oletteko nähneet Rouslania? - Emme.
Sisään siitä! Lähdemme nyt!
Sisään siitä, tänne! Tänne!
Sisään siitä! - Entä te?
Me odotamme Magomediä. - Ojenna lapsi tänne.
Älä meitä mieti. Aja. - Ojenna lapsi.
Kyytiin nyt?
Mitä muuta he tarvitsevat? Se on uskomatonta.
Niin, mutta hän ei ollut yksin. Siellä oli edustajia...
Hienoa. Jos venäläiset päättävät, työllämme ei ole mitään väliä.
Tiedän kyllä. Olet oikeassa. Aivan, kuulemiin.
YK: n edustaja antaa lausunnon.
Hän ei suostu luokittelemaan tätä humanitääriseksi katastrofiksi.
Tule syömään. Ruoka on valmista.
Tule nyt. Syö. Ruoka on valmista.
Nyt riittää. Tein ruokaa ja sinä tulet, kun käsken.
Hyvää ruokahalua.
Tiedän, että syöt kun olen poissa. Voimme yhtä hyvin syödä yhdessä.
Ole kiltti ja syö.
Hei. - Hei. Mitä kuuluu?
Hyvää. Onko sinulla kiire? Minulla on pieni ongelma.
Kävellään ja puhutaan.
Minulla on paljon mielen päällä. Kerro.
Luonani on asunut pikkupoika pari päivää. Hän on 8-9.
Otitko pojan huostaasi? - Hän pakotti minut siihen.
Hän vain päätti jäädä. - Sepä hyvä. Oikein mainiota.
En vain tiedä, onko se hyvä idea.
En tiedä, mitä tehdä hänelle. En tiedä, pärjäänkö hänen kanssaan.
Teen töitä koko ajan, eikä minulla oikein ole aikaa.
Hän ei halua tehdä mitään. Häntä ei kiinnosta mikään.
Mitä tarkoitat? - Välillämme ei ole yhteyttä.
En ole hyvä lasten kanssa, mutta... - Eikö hän ole tarpeeksi hyvä sinulle?
Minulla on vain paljon töitä. - No tuo hänet minun luokseni.
Yritin, mutta hän karkasi. Hän ei ole helppo tapaus.
No heitä hänet ulos, lukitse ovi ja unohda hänet.
"Ei ole helppo." Kuuntele itseäsi. - En tarkoittanut sitä.
Anteeksi, tuo oli tylyä. Mitä minun pitäisi sanoa?
En tiedä. Halusin vain kuulla ajatuksesi.
Tarvitsisit lapsen, joka on pyytänyt sinulta apua.
Teet varmaan hyvää työtä, mutta jos se johtaa vain päätökseen...
Ihmisoikeuskomitealla on aivan eri näkemys.
Aivan varmasti. - Kukaan ei välitä.
Ihmisoikeuskomitean työ ei ole mikään uutinen.
Kukaan ei piittaa raporteistanne.
Miksi puhut minulle noin? Onko tämä kilpailu?
Työni ei ole turhaa. - Toivottavasti olet oikeassa.
Minulla on paljon töitä. Anteeksi, olin todella epäkohtelias.
Valitan. Mutta tarkoitan kaikkea, mitä sanoin.
Onko tuo minulle?
Onko se lahja?
Varastitko vai löysitkö nämä?
Oli miten oli, niin ne ovat nättejä.
Annat minulle koruja, enkä edes tiedä nimeäsi.
Kiitos. Senkin pikku koijari.
Eikö täälläkin ole turvallista ja kivaa? Tekisin samoin.
Tiedätkö mitä? Haistakoon paskan. Me pärjätään kyllä.
Hän ylenkatsoo kaikkia. Näytetään hänelle.
Haluan ostaa sinulle lahjan. Hemmotellaan itseämme. Mennäänkö?
Kas näin. Talo, jossa on ovi.
Ja kaltaisesi poika.
Poika. Tässä. Haluatko sinäkin piirtää?
Ole hyvä.
Älä peitä taloa. Se on hölmöä.
Jatka piirustusta. En tiedä... Piirrä nainen.
Ja mies. Näetkö?
Jos piirrät päälle, se katoaa.
Ole hyvä.
Mitä helvettiä sinä luulet tekeväsi?
Persläpi.
Kädet pois pöydältä.
Tuo ei näytä kivalta. Eikä tuo.
Sinun on maistettava tätä. - Syö, syö.
Syö, syö, syö. - Punapää.
Katsokaa porkkanaa. Syöt perhettäsi, etkö vain?
Ojenna servietti.
Mitä tuijotat? Ojenna servietti.
Oletko kuuro? Ojenna servietti.
Kiitos. - Eipä kestä.
Luuletko olevasi jotain erityistä?
En.
Ymmärrän.
Asia selvä.
Pelataan yhtä peliä. Tästä tulee hauskaa.
Tule katsomaan yhtä juttua. Olen varma, että pidät siitä.
Tule, niin mennään.
Ota hänetkin. - Tule. Olet valmis.
Ylös siitä! Ja sinä myös.
Liikettä nyt, jumalauta! Menkää. - Liikettä nyt, persläpi!
Menkää! Menkää!
Seis! Seis! Molemmat.
No niin, tytöt.
Katsokaa kaunista säätä. On lämmintä ja aurinko paistaa.
Nauttikaa hetkestä.
No niin, hinttarit! Riisukaa kamat!
Vaatteet pois ja kosketelkaa. Katsotaan, kuka on homo.
Mitä odotatte? Riisukaa vaatteet. - He eivät tajua.
Nätti poika. Nätti poika.
Katso häntä. Hän ei tajua.
Hän ei vain tajua.
Juuri noin! Hyvä! Näytä perseesi, hintti.
Älä ole mikään ämmä. Tyttöystäväsi riisuu jo.
Etkö vieläkään tajunnut? Kysyin, tajusitko jo.
Meillä ei ole koko päivää aikaa. Liikettä!
Äkkiä nyt! Riisu vaatteet, ämmä!
Oletko sinä kuuro? Riisu vaatteet. Se on käsky.
Riisuudu!
Lasken kolmeen. Yksi... kaksi...
Kolmella kuolet! - Riisu vaatteet! Äkkiä!
Hyvä poika!
Saatanan hullu. - Hyvä poika!
Dima! Meillä on hommia!
Toivottavasti olet iloinen. Pääset kotiin.
Vanhempasikin ilahtuvat. Milloin näit heitä viimeksi?
Puoli vuotta sitten? Vuoden?
Toivottavasti olet kirjoittanut heille.
Hymyilisit. Olet sentään yhtenä kappaleena.
Pelkän jalan hautaaminen on varmaan koomista.
Tai no koomista... Eihän se oikeastaan hauskaa ole.
Oletko yksin? Juttelet itseksesi.
En tiedä. Sekä kyllä että ei. - Kaikkea sitä.
Olet sinä melkoinen.
Maistuuko?
Maistuuko? Kyllä?
Ole hyvä?
Haluatko oluenkin?
Selvä!
Liikettä nyt!
Liikettä nyt, jumalauta!
Näytän sinulle jotain. Tule!
Seuraa minua! Vauhtia!
Kiitos. - Eipä kestä.
Maistuuko? - Kyllä.
Ole hyvä. - Kiitos.
Voi jumalauta! Tämä pitää tehdä uusiksi.
Jos ulkoministeriö ei lue sitä, se on vain hyödytön raportti.
Mutta silloinkin se on lehdissä ehkä viikon ennen seuraavaa uutista.
Äiti, soitan myöhemmin.
Soittelen myöhemmin, käykö? Pusi pusi.
Ja tuossa on tamma ja varsa, eli äitihevonen vauvansa kanssa.
Ja tuossa on karhu poikineen. Oletko nähnyt karhua?
Jos olet, sano "kyllä". Jos et, sano "ei". Kyllä. Ei.
Kyllä. Ei.
Kyllä.
Osaatko sinä puhua? Puhutko sinä? - Kyllä.
Uskomatonta. Nyt voimme jutella. Voimme ystävystyä.
Ei. - Voimme tehdä vaikka mitä.
Minä olen Carole. - Carole.
Carole. Hienoa.
Mikä sinun nimesi on? Minä olen Carole. Ja sinä?
Hadji. - Hadji?
Aivan mahtavaa. Voit kertoa tarinoita.
Voimme ehkä löytää perheesi. Mikä sukunimesi on? Hadji...
Carole. - Ei, vaan...
Hadji... - Carole.
Oikein hyvä. Ei tässä mikään kiire ole.
Etsin veljeäni.
Hän on yhdeksänvuotias. Ihan pieni poika...
Lapsi. Mene tuonne.
Saanko nähdä kuvan?
Tässä hän on. Hänen nimensä on Hadji.
Hetkinen.
Oliko tämä hänen? - Oli.
Hän on poissa. Hän karkasi.
Olen pahoillani. En tiedä, missä hän on.
Kuinka hän voi? - En tiedä.
Hän ei puhunut mitään, mutta hänessä ei ollut vammoja.
En voi antaa sinun lähteä vauvan kanssa.
Hankin sinulle sängyn ja ruokaa. Sopiiko?
Jätkät! Mitä helvettiä? Tapoitteko te sen?
Miksi? Se oli meidän koiramme. Oletteko te tyhmiä? Kiva koira!
Sairaat paskat! Aiotteko te syödä koiraa?
Sairaat paskat.
Tule mukaani.
Voit muuten pitää käsiä taskuissa nyt.
Sisään!
Nicolaï Gvozdiov ilmoittautuu, herra eversti.
Sinä lähdet. - Anteeksi, kuinka?
Sinä lähdet. Rintamalle. Nyt heti.
Pakkaa tavarasi. - Kiitos, herra eversti.
Käännyin ja näin miehen juoksevan kadulla.
Veriset kasvot ja paita auki. Hän näytti kauhistuneelta.
Hän repi harmaita hiuksiaan ja hoki: "Allah, Allah, anna armoa!"
Sitten tajusin, että se on enoni, Mussa.
En meinannut tuntea häntä. Hän oli yleensä rauhallinen.
Hänen vaimonsa kuoli häiden jälkeen, eikä hän mennyt uusiin naimisiin.
Hän kasvatti tyttärensä yksin. Hän palvoi tyttöä.
Hän juoksi hitaasti kuin nukke ja mumisi:
"Maliqa, Maliqa, pikku tyttöni! Jumala armahtakoon meitä."
Hänen kotinsa oli raunioina. Minä ja veljeni lähdimme perään.
Enoni hoki tyttärensä nimeä ja heittäytyi raunioihin.
Äitini otti hänet syliinsä ja yritti rauhoittaa häntä.
Veljeni ja jotkut miehet alkoivat etsiä raunioista.
Naiset vietiin pois. Maliqa löytyi puolen tunnin päästä.
Seinä oli murskannut hänet. Hän oli kuollut.
Hänet vietiin moskeijaan muiden ruumiiden kanssa.
Pihalta kuulimme ensimmäisen helikopterin palaavan.
Me kaikki pakenimme.
Me lähdimme ottamatta mitään mukaamme.
Enoni halusi jäädä hautaamaan tyttärensä.
Venäläiset vangitsivat hänet ja kiduttivat häntä.
Mutta mikään ei sattunut niin kuin tyttären menetys.
He kaivoivat häneltä silmät päästä.
Hän tuli hulluksi.
Viimeinen hänen näkemänsä asia oli nauravat venäläissotilaat.
Äitini sanoo, että se ajoi hänet hulluksi.
Se oli hänen viimeinen näkynsä ennen pimeän laskeutumista.
Kuuluuko komiteasta mitään uutta? - Ei.
Minä soittelen, mutta vastausta on mahdoton saada.
Pahinta on, että ihmiset eivät välitä. Se on uskomatonta.
Oma perheenikin puhuu vain uudenvuodenillasta.
Kaikkia kiinnostaa vain alaslasku vuoteen 2000.
Minulla on jo suunnitelmat. Menen poikaystäväni perheen luo.
He järjestävät kaiken kivassa talossaan. Siitä tulee kiva ilta.
Kuulostaa kivalta. Me illallistamme mieheni ja minun perheeni kanssa.
Kiva, koska tarvitsen vähän vapaata. Ostin uuden mekon.
Niin minäkin, mutta kerroin hänelle jo.
Ostin ranskalaista hajuvettäkin.
Joko sinulla on suunnitelmia? - Minullako?
Siskollani on juhlat miehensä perheen kanssa.
Mukavaa. - Kyllä.
On hurjaa kokea jotain sellaista. Ihan hullua.
Olet siivonnut. Hienoa. Tiedätkö, mitä?
Pidetään omat juhlat. Kuulostaako hyvältä?
Ensin vaihdetaan musiikki. Katsotaan.
Bee Gees. Tiedätkö Bee Geesin?
Etkö? Tuossa iässä et tietenkään. Kuuntele tätä.
Haluatko tanssia? Tule ja tanssi kanssani.
Etkö halua tanssia?
Olet varmasti hyvä tanssija.
Tylsimys.
Tiedätkö, mitä? Vihaisena ei saa mennä nukkumaan.
On epäterveellistä nukkua vihaisten aivojen kanssa.
Siitä menee ihan sekaisin.
Anteeksi, Hadji.
Menen ulos. - Ei, odota.
Nouse ylös. - Mitä minun pitäisi tehdä?
Odota vain.
Nouse ylös.
Olen ajatellut, että voisimme palkata sinut.
Sinusta olisi kovasti apua lasten kanssa.
Saisit palkkaa. Et paljon, mutta...
En tiedä, onko veljeni elossa.
Ymmärrän hyvin, mutta sinun on ajateltava myös itseäsi.
Miten puhut noin hyvää englantia? - Halusin matkustaa Amerikkaan.
Voit edelleen mennä. Ei ole syitä, miksi et.
Näetkö tuon pikkuisen pojan? Hän oli aina yksin.
Hänellä oli iho-ongelmia ja hän sai raivokohtauksia.
Kukaan ei saanut häntä rauhoittumaan. Toivoton tapaus.
Yhtenä päivänä hän alkoi kirjoittaa tarinoita kuin hullu.
Kuin ihmeen kautta hän alkoi parantua. Tiedätkö, miksi?
Kertomalla tarinoita hän kertoi myös oman tarinansa.
Niin hän löysi sekä paikan ryhmästä että itsensä kaikesta huolimatta.
Haluan heidän ymmärtävän, että huolimatta kaikesta tapahtuneesta -
he ovat elossa ja heillä on oikeus parempaan elämään.
Haluan, että autat minua siinä. Käykö?
Mietitkö asiaa?
No niin, paskiaiset! Liikettä! Ylitämme torin.
Menette sinne asemiin. Onko selvä? Menkää, tai ammun teidät itse!
No niin, hinttarit! Liikettä! Sormi perseestä!
Liikettä! Saatanan ämmät! Menkää!
Iouri! Iouri!
Voi paska!
Mitä olet tehnyt pojalleni?
Voi paska! Voi luoja...
Mitä minä olen tehnyt? - Älä ole mikään ämmä.
Tapoin ihmisen. - Olen kyllästynyt sinuun!
Saatanan kusipää! Kuka minulle lähettää näitä ääliöitä?
Kuuntele! Mene asemiin ja suojaan oikealle! Onko selvä?
On! - Liikettä!
Kuule nyt. Luuletko, että he olivat täällä sattumalta?
Että heidät unohdettiin kotiinsa?
Tšetšeenit laittoivat heidät sinne.
Joskus he lähettävät teinityttöjä, joilla on räjähteitä.
Viattomia tšetšeenejä ei ole.
Paina se päähäsi. Nopeasti.
Noita mustia sikoja ei kannata sääliä, usko huviksesi.
Mutta vanhus ja lapsi... Aika komeaa.
Melkoinen suoritus.
Olen parempi ensi kerralla. Tuo oli kuin neitsyyden menettäminen.
Neitsyyden menettäminen!
Neitsyyden menettämien. Oliko tuo ensimmäinen tapposi?
Oli.
Niin?
Töitä on paljon. Komitean kuuleminen on ensi viikolla.
Pelkään, että jään yksin. - Ei, olet tehnyt hyvää työtä.
Se ei ole tentti. Se on vain hyvä raportti ilman seuraamuksia.
Se on turhaa. - Kyse ei ole vain sinusta.
Olemme vain osa tarinaa. Olet sentään vakuuttanut ihmisiä.
On uskomatonta, että totuus saadaan esiin.
Tuolla on nainen, joka katsoo minua. En tiedä, miksi.
Hekö? - Tunnetko heidät?
Hän sanoo, että olet varastanut kaulakorusi ja sormuksesi.
Se on mahdotonta, mutta hän on varma.
Hän haluaa tietää, mistä sait ne.
Kerro hänelle, että poika ei puhu. Hän on orpo.
Onko se syy varastaa? Onko se selitys?
Ei, olet oikeassa. Pyydän vain, ettet järkytä häntä.
Sinun ei tarvitse suojella häntä. Mitä hän tekee, kun olet poissa?
Saisit ajatella häntä.
Minun pitää tästä lähteä.
Ettekö tule mukaan? Kaikki muut pelaavat.
Ei hätää. Tulkaa pelaamaan, jos kiinnostaa.
Anteeksi, mutta täällä on poika, jolla on sinulle asiaa.
Minä olen Hadji. Hadji Saaïev. Olen yhdeksän ja puolivuotias.
Isäni, äitini ja siskoni kuolivat. Venäläiset tappoivat heidät.
Minulla on myös pikkuveli, Vakha.
Hänestä olisi pitänyt huolehtia, mutten voinut. Olen liian pieni.
Jos hän vielä elää, hän ehkä antaa anteeksi.
Kerro elämästäsi ennen sotaa. Tarinasi ei ala siitä.
Asuitko vanhempiesi ja sisartesi kanssa ennen sotaa?
Kyllä.
Onko sinulla muistoja vanhemmistasi?
On.
Muistan, miten kerran vanhempani kutsuivat vieraita.
He tanssivat, lauloivat ja nauroivat.
Kaikki katsoivat heitä.
He tanssivat oikein hyvin. Varsinkin isäni.
Siskoni ja minä olimme ylpeitä heistä.
He olivat varmaan myös ylpeitä teistä.
En tiedä.
Isäni kuuli sotilaiden tulevan.
Hän käski mennä piiloon, mutta siskoni jäi heidän luokseen.
Tein niin kuin isä käski ja menin piiloon veljeni kanssa.
Kuulin, miten sotilaat huusivat vanhemmilleni.
Sitten he tappoivat heidät.
Heti kun he menivät pois, lähdin veljeni kanssa.
Mutta en osannut ruokkia häntä, joten jätin hänet talon eteen.
Tiedän, että siellä ei asunut venäläisiä, -
koska kuuntelin heidän ääniään ensin.
Myöhemmin tiellä jotkut ihmiset ottivat minut autoonsa.
He sanoivat, että toivoa ei ole ja etten saa normaalia elämää.
Oikeasti he eivät tiedä mitään, vaikka ovatkin isoja.
He eivät esimerkiksi tienneet, että tapaisin sinut.
Sitä he eivät tienneet.
Totta. Eivät he tiedä paremmin, vaikka ovatkin isoja.
On totta, että jätin veljeni ja varastin korut, -
mutta ei se tarkoita, että olisin huono ihminen.
Varastin korut, jotta olisimme tasoissa.
Annat minulle kaiken, mutta minä en sinulle mitään.
Ajattelin, että tein oikein. Siksi vain varastin.
Älä huoli, Hadji.
Olit oikeassa. Kai tiedät, että tämä ei ole sinun vikasi?
Kyllä.
Tule.
Se nainen oli muutenkin hölmö. Nyt venäläiset vievät korut.
Olisi ollut parempi, jos sinä olisit saanut ne.
Kolia!
Tule tänne! Terve, kaveri!
Miten menee? Olet muuttunut. Mitä kuuluu?
Tervehtikää hyvää ystävääni, Koliaa.
Tässä Vacia, Igor, Cerega. - Kolia. Hauska tavata.
Tässä.
Mitä sinulle kuuluu?
Entä sinulle? Mitä kuuluu? - Tämä on paratiisi!
Tässä. Kippis.
Odota täällä. Jääkaappi on täynnä. Tulen pian takaisin.
Ja lupaan, ei lahjoja. Älä varasta minulle mitään, käykö?
Käy. - Hyvä. Olet ihana.
On tärkeää, että odotat minua.
Äläkä kuuntele liikaa surullista musiikkia.
Jep. - Sen ymmärsit hyvin.
Minun on mentävä, etten myöhästy koneesta.
Luuletko, että pystyn siihen?
OK? - Kyllä.
Mainiota. Sitten tiedän pärjääväni.
Minä täällä! Unohdin jättää rahaa. Siksi tulin takaisin.
En seissyt oven takana. En nähnyt mitään. Kaikki hyvin?
Tulen kohta takaisin.
Hyvää iltapäivää. Kiitos huomiostanne.
Tulin kertomaan konfliktista, joka on käynnissä nyt Tšetšeniassa.
Pitkään suunniteltu sota alkoi 5. syyskuuta, -
venäläisten ilmaiskulla, -
jota seurasi venäläisjoukkojen maahantulo 1. lokakuuta 1999.
Kyseessä on aseistettu konflikti eikä terrorisminvastainen operaatio -
niin kuin venäläisviranomaiset väittävät.
Venäjän joukot ovat edenneet etelään valtavien pommitusten tuella -
tekemättä eroa taistelijoiden ja siviilien välille.
Lokakuun 21. päivä Groznyissä esimerkiksi räjähti ohjus, -
tappaen yli 150 ihmistä moskeijassa, torilla ja synnytyslaitoksella.
Groznyitä pommitetaan nyt järjestelmällisesti ja raskaasti...
...raskaasti ympäri vuorokauden, -
vaikka siellä on yli 40000 siviiliä.
Pommituksilla ei tunnu olevan selkeitä kohteita.
Ainoa pyrkimys vaikuttaa olevan aiheuttaa tuhoa...
...tuhoa ja kuolemaa.
Kylistä ja kaupungeista ei ole siviileille turvallisia pakoreittejä.
Jos he asettuvat jonnekin, venäläisjoukot ryöstelevät...
...ja kiristävät ihmisiä mielensä mukaan.
Raiskaukset ja teloitukset vaikuttavat liki järjestelmällisiltä.
Venäjän armeija luo traumoja ja kostonhimoa, -
jota jatkuu sukupolvien ajan, -
jos Eurooppa ei puutu asiaan nopeasti -
osoittaakseen tšetšeeneille, että maailma ei ole heitä unohtanut.
Venäläiset vaikuttavat voittaneen informaatiosodan, -
mikä tarkoittaa, että presidentti Jeltsin ja pääministeri Putin -
eivät kohtaa vastustusta omassa maassaan.
Heillä on siis täysin vapaat kädet.
Näemme nyt, miksi kyse on sodasta, eikä terrorismin vastaisesta työstä.
Sisään.
Menen nyt. Anteeksi. Toivottavasti et ole pettynyt.
Älä huoli. Me kaikki kunnioitamme päätöstäsi.
Onnea matkaan.
Olet aina tervetullut tänne.
Hadji?
Tule mukaani.
Mene tuonne leikkimään.
Tulen kohta. Mene vain. Mene.
Pyydän anteeksi käytöstäsi. Olin vähän...
Minä olin uupunut. Onneksi tulit, niin voin pyytää anteeksi.
Olit oikeassa monessa asiassa. Ajattelin liikaa itseäni.
Tulin itse asiassa siksi, että olen tehnyt tärkeän päätöksen.
Haluan sijaisperheeksi pojalle, josta kerroin.
Haluan tehdä siitä virallista. Voitko auttaa minua?
Toki. Missä hän on? - Hän odottaa minua pihalla.
Voimmeko tavata hänet? - Totta kai.
Hadji!
Hadji... - Mitä nyt?
Ei mitään. Hei, Hadji.
Onko sinulla autoa? - On.
Voitteko tulla mukaani? Selitän matkalla.
Anna hänen mennä.
Mene.
Raïssa!
Hadji!
Liikettä!
Paska... Mikä tällä paskalla oikein on?
Mitä helvettiä? Mikä tällä on? Tämä ei toimi.
Kas näin. Tervetuloa.
Tervetuloa tähän upeaan paskaläjään nimeltä Tšetšenia.
Täällä ei tapahdu paljon nyt. Myöhästyimme taisteluista.
Yritän etsiä ihmisiä.
Mutta tämä kertoo jotain siitä, millaista täällä nyt on.
Tuolla tapahtuu jotain. Tutkitaan.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Suomennos: Jani Kyllönen Scandinavian Text Service 2016